Esprint final per als Jocs Mediterranis Tarragona 2017 amb moltes incògnites
El Palau d’Esports, la piscina i les aportacions de l’Estat i del sector privat, grans qüestions pendents
![Amar Addadi, president del Comitè Internacional dels Jocs Mediterranis, i Javier Villamayor a Tarragona.](https://static1.ara.cat/clip/21aa9ba1-f6a2-4994-a1c1-62eafd052445_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
TarragonaA 15 mesos de la inauguració, l’organització dels Jocs Mediterranis Tarragona 2017 encara la recta final amb el repte de resoldre, amb un escàs marge de maniobra, alguna de les grans incògnites que encara hi ha sobre la taula. La principal, pel que fa a instal·lacions, és que encara no hagin començat les obres de construcció del Palau d’Esports, l’obra de més envergadura i l’emblema de l’Anella Mediterrània, l’epicentre dels Jocs. La renúncia de les dues empreses que van quedar en els primers llocs del concurs d’adjudicació ha encès els llums d’alarma. Ni Dragados, primer, ni Copisa, després, van considerar “econòmicament viable” el projecte, i ara la Generalitat -responsable de l’obra- busca solucions d’urgència. Durant els últims dies representants del Govern i de l’organització han mantingut reunions per decidir quin és el millor camí per aixecar un equipament que necessita 12 mesos per completar-se. L’objectiu era prendre una decisió aquesta mateixa setmana, però ahir encara no hi havia fumata blanca.
Visita del Comitè Internacional
No obstant això, el coordinador general de l’organització, Javier Villamayor, durant la roda de premsa de conclusions de la visita que el Comitè Internacional de l’esdeveniment ha fet a Tarragona aquesta mateixa setmana, reconeixia el contratemps que suposa estar buscant solucions per a una instal·lació que ja hauria d’estar en execució, però es mostrava confiat amb el compromís de la Generalitat. Aquest punt de vista també el compartia el president de l’organisme internacional, l’egipci Amar Addadi. Pel que fa a l’altre equipament emblemàtic que encara no està en marxa, la piscina de 50 metres, l’organització assegura que està en converses amb l’Estat perquè l’assumeixi, tot i que el mateix Villamayor explicava ahir que hi ha dues alternatives de finançament, sense especificar quines són.
Dubtes en el finançament
L’obtenció de més finançament de l’Estat és un dels grans serrells que queden per resoldre. Les aportacions públiques fins ara és reparteixen entre els 12 milions de la Generalitat, els 10 de l’Ajuntament de Tarragona, els 9 de la Diputació i els 3,4 que, de moment, ha compromès l’Estat. Aquesta quantitat va ser motiu de polèmica l’estiu passat, quan es va fer públic que l’executiu central no l’havia inclòs en cap partida dels pressupostos del 2016. Finalment, i després de diversos estira-i-arronses, l’Estat va comprometre aquesta primera partida i va deixar per als pressupostos del 2017 la possibilitat de fer noves aportacions, que estan pendents de les converses amb el govern en funcions i de les decisions que pugui prendre el futur govern. Queden lluny, però, els 14 milions que l’organització esperava obtenir de l’administració central.
Pel que fa al finançament privat, entre els tres socis oficials -CaixaBank, Repsol i Damm-, els dos patrocinadors principals -Telefónica i El Corte Inglés-, una empresa col·laboradora -Comsa- i dues que fan donacions -BASF i Marina Port Tarraco- sumen al voltant de 12 milions d’euros, molt lluny dels 30 fixats inicialment com a objectiu. Fonts de l’organització asseguren que hi ha converses amb diverses empreses interessades, quatre de les quals ja estarien lligades. L’organització assegura que en tot cas adaptarà el pressupost final de l’esdeveniment a la captació de patrocinis.