La il·lustradora valenciana que ha acabat nominada als Emmy per sorpresa
Laura Pérez Granel aspira al premi al millor disseny de crèdits inicials per 'Solo asesinatos en el edificio'
![Laura Pérez Granel](https://static1.ara.cat/clip/dbc573ff-315a-4135-9d60-25d49a1b908b_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
BarcelonaLaura Pérez Granel va descobrir que l'havien nominat a un Emmy gràcies a Twitter. "Ha sigut una sorpresa. Primer em va mencionar una persona a Twitter, després una altra i una altra, i així és com me n'he assabentat", explica aquesta il·lustradora valenciana que ha estudiat belles arts a França, el Canadà i Espanya i que es va llicenciar a Barcelona. La dibuixant assegura que la nominació que ha aconseguit gràcies al seu debut televisiu és una sorpresa, però potser no ho hauria de ser tant: ella és la responsable dels dibuixos dels títols de crèdit inicials de la comèdia Solo asesinatos en el edificio (Disney+), la tercera sèrie amb més nominacions dels Emmy d'aquest any, empatada amb Hacks (totes dues en tenen 17).
El 12 de setembre, Laura Pérez Granel haurà de vestir-se de gala a Los Angeles i assistir a una cerimònia en la qual sabrà si ella i els seus companys s'enduen el premi al millor disseny de títols de crèdit. Competeixen contra altres sèries com Severance, un dels fenòmens seriòfils de la temporada, o Pachinko, que té un dels títols de crèdit inicials més fascinants d'aquest any.
La il·lustradora va entrar al projecte de la sèrie de Disney+ una mica per atzar. Fa sis anys, durant un viatge a Los Angeles va conèixer la directora creativa Lisa Bolan, que amb la de Solo asesinatos en el edificio suma la seva cinquena nominació als Emmy. "Sis anys després, mentre treballava en la novel·la gràfica de Tótem, una de les pàgines no m'encaixava però m'agradava molt l'atmosfera que tenia i el que explicava. Vaig decidir que la compartiria a Instagram i, casualment, en aquell moment la Lisa estava buscant una atmosfera especial per a uns futurs títols de crèdit i em va proposar participar en el projecte", recorda la il·lustradora. Pérez Granel confessa que ha sigut "una completa intrusa" en el món dels títols de crèdit i qualifica la nominació com "un regal de l'atzar".
Dibuixos que donen caràcter a la sèrie
Les il·lustracions de Pérez Granel no només són essencials per als títols de crèdit sinó que també defineixen un dels personatges. A Solo asesinatos en el edificio els protagonistes són el Charlie (Steve Martin), l'Oliver (Martin Short) i la Mabel (Selena Gomez), tres veïns d'un edifici benestant de Nova York, l'Arconia, que són aficionats als podcasts de true crime i que comencen la seva pròpia investigació criminal. La més jove del trio és la Mabel, que és il·lustradora. Els dibuixos que fa al seu iPad i els que utilitza per elaborar un gran mural al seu apartament són en realitat obra de Pérez Granel. "El mural el vaig anar fent jo, però després algú va fer la feina de pintar-hi per damunt perquè es vegi com un mural. Estàvem en un moment en què el covid estava molt alt i no es podia viatjar. Algú el va pintar i la veritat és que quan el veig a la televisió i veig els detalls penso «Ai, mare, això no ho hauria fet així». Però és divertit, no em queixo", explica.
La il·lustradora assegura que és una seguidora fidel de la sèrie i que li encanta estar alerta per veure quan sortiran els seus dibuixos. "M'agrada molt veure on posen els dibuixos que em demanen. Esclar, jo faig dibuixos i no sé ni on ni quan sortiran, encara que de vegades ho puc intuir per elements que em fan dibuixar, com ara un número", explica Pérez Granel, que diu que a vegades li demanen els dibuixos amb un marge de dos dies.
Molt abans de debutar en la televisió, Pérez Granel ja havia col·laborat amb tot tipus de publicacions estatals i internacionals, com ara The Wall Street Journal, The Washington Post i el Boston Globe. Va començar a enviar les seves il·lustracions a diferents mitjans quan encara no havia acabat la carrera, però llavors només rebia negatives. "Va ser així fins que una agent de l'agència canadenca d'il·lustració Anna Goodson es va fixar en una imatge meva que li va agradar molt i em va demanar si en tenia deu més. No en tenia deu més, però en una setmana les vaig fer i em va contractar. I així ja vaig començar a treballar amb l'editorial Penguin Random House i altres clients molt grans", explica.
Després d'una dècada il·lustrant per a altres, va decidir centrar-se en la seva carrera com a autora de còmics (amb Ocultos, publicat el 2019, va guanyar el premi Ojo Crítico de Cómic 2020, entre altres guardons). "Havia treballat i treballat en tot el que em demanaven i em faltava temps per trobar una estètica i uns ingredients propis. Era creativa, però no havia reflexionat sobre les històries que volia explicar, simplement explicava les històries d'altres", recorda.
La il·lustradora creu que els nous projectes que li poden arribar sempre són cosa de l'atzar i que la seva intenció és seguir compromesa amb les seves novel·les gràfiques. Arribin més propostes televisives o no, el que sí que és segur és que l'esperen a Los Angeles al setembre, ja que tots els nominats tenen pagat el viatge. "És una experiència molt especial. No tenir cap relació amb la indústria i acabar anant a uns premis per la meva únic feina és una mica rocambolesc. No patiré gens perquè estar nominada ja és un premi".