El commovedor adeu a 'Endeavour', la sèrie més vista de la història de Filmin
Es clou amb una temporada a l'altura de la connexió emocional que han generat els seus protagonistes
![Els actors Anton Lesser (d'esquena), Shaun Evans i Roger Allam a la sèrie 'Endeavour'](https://static1.ara.cat/clip/e5d30843-7144-4594-917f-f8dbb032ad15_16-9-aspect-ratio_default_0_x3195y140.jpg)
- Russell Lewis per a ITV
- En emissió a Filmin
Segons els responsables de Filmin, la producció britànica Endeavour ha resultat tot un fenomen des de l'estrena de la primera temporada el 2017, fins al punt de convertir-se en la sèrie més vista de la història de la plataforma. Una situació semblant a la d'altres títols britànics com Els Durrell i Totes les bèsties petites i grosses. Parlem d'un tipus de sèries que no solen generar el mateix enrenou a les xarxes socials que l'últim hype de la HBO i molts cops són menystingudes per les persones que ens dediquem a la crítica televisiva. I, tanmateix, sedueixen milers d'espectadors fidels que fins i tot en revisen els episodis un cop i un altre.
Som diverses les generacions que hem crescut televisivament amb les sèries britàniques, des de les sitcoms més estripades als drames de prestigi i als policíacs d'esperit realista. Els canvis en l'escenari audiovisual van alterar el nostre vincle quotidià amb les ficcions provinents del Regne Unit. Lluny del magma caòtic de Netflix i del soroll de l'audiovisual contemporani, Endeavour i les seves compatriotes que triomfen a Filmin ens ofereixen un refugi segur per gaudir d'una ficció càlida i de qualitat que presenta universos de conviccions sòlides i amb relacions lliures de cinisme.
L'inspector Morse de Colin Dexter
La solidesa de l'univers en què es mou Endeavour té a veure en part amb on se situa, un Oxford que emana la sensació d'estabilitat pròpia de les ciutats carregades d'història i de prestigi. Tanmateix, aquesta sèrie policíaca, preqüela de l'adaptació de la sèrie Inspector Morse de Colin Dexter, no s'ha conformat mai amb el retrat costumista de retòrica nostàlgica i conservadora. Al llarg de les nou temporades, hem descobert la cara més fosca, però també la més ordinària i poc elitista, d'aquesta localització carismàtica. Com queda clar en aquesta última temporada, Endeavour acaba parlant de la capacitat d'adaptar-nos, o no, a l'esdevenidor dels temps. A la manera de tants altres procedimentals, en cada episodi s'investiga a fons un crim o més. Però la resolució dels casos sempre ha estat el menys important en una història centrada sobretot en el vincle entre els dos protagonistes. La relació entre Endeavour Morse (Shaun Evans) i el seu col·lega i superior Fred Thursday (Roger Allam) és la pròpia d'una altra època en què la lleialtat entre homes estava forjada a foc i, segons com, amb la sang de qui ha compartit trinxeres. En aquesta última temporada, Morse contempla amb posat dolorit, però estoic, com el seu superior avança cap a altres escenaris vitals en què ja no és benvingut, mentre ell roman obsessionat amb solucionar casos pretèrits com el dels abusos a Blenheim Vale.
¿Aconseguirà Morse sobreposar-se a aquests canvis? ¿Fins a quin punt se sentirà traït per la perspectiva més pragmàtica de Thursday, que s'oposa a l'entrega obsessiva que ell manté respecte a la feina? Els tres últims episodis desgranen aquests interrogants melodramàtics mentre segueixen les investigacions al voltant de casos ben curiosos. El segon episodi juga amb una certa ironia autoreferencial a partir d'un assassinat en el rodatge d'una sèrie policíaca, mentre una altra subtrama proposa una revisió de l'imaginari de La taronja mecànica creuat amb el de Retorn a Brideshead. En el tercer episodi, el perfil de l'assassí no deixa dubtes de com Endeavour es posiciona en contra de qualsevol concepció patriòtica i excloent d'una Gran Bretanya d'antany. Però aquest episodi final sobretot sap estar a l'altura emocional del que suposa assistir a la ruptura d'un dels bromances més intensos, dins la seva masculina sobrietat, de les sèries contemporànies.