Salvador Illa, sense bandera espanyola a TV3
![Salvador Illa durant l'entrevista d'ahir a TV3](https://static1.ara.cat/clip/e273513e-0508-46c2-a1cf-586e10751d12_16-9-aspect-ratio_default_0_x353y109.jpg)
Dilluns a la nit TV3 començava la temporada regular amb la primera entrevista institucional a Salvador Illa. 50 minuts de preguntes i respostes durant els quals la periodista Ariadna Oltra va anar per feina amb preguntes breus i concretes, repassant pràcticament tots els grans temes de l’actualitat política. Una entrevista amb bon to, exhaustiva i sense voluntat de complicar-li el vespre al president, gairebé com una cordial presa de contacte inicial, perquè es vagi familiaritzant amb el càrrec i donar explicacions de la ciutadania. Com és habitual en les entrevistes institucionals, TV3 va mostrar un Palau de la Generalitat majestuós, amb una il·luminació càlida i elegant de la galeria gòtica. Una imatge visual potent que dona importància a l’esdeveniment. El repicar del carilló cada quinze minuts era la garantia del rigorós directe. El president Illa va apel·lar repetidament a la serenitat i al “no fer soroll”. Potser per aquest motiu va evitar dir noms i va preferir refugiar-se en la inconcreció dels determinants indefinits i els pronoms: “Alguns que...”, “Aquells que...”, “La persona que vostè menciona...” Una estratègia que pretén evitar la crispació i diluir el conflicte recorrent a fórmules indirectes. Illa va intentar transmetre també sentit de l’ordre amb la voluntat de “no barrejar llibretes”. Va posar el focus en les tres M, “metges, mestres i mossos”, i en les dues R, “recursos i reformes”, gairebé com un lema de treball. Va estar molt bé que Oltra li preguntés per la notícia que havia obert els Telenotícies del dia, l’arribada de les dues-centes persones immigrants a Tossa de Mar, demostrant immediatesa i com la política es teixeix diàriament.
La realització va recrear-se en l’elegància de l’espai, amb moviments sinuosos de càmera que resseguien columnes i portes. Hi va haver un excés de primers plans, tant de l’entrevistadora com del president, que no s’ajustaven al clima de la conversa. No hi havia ni una tensió ni una emocionalitat que requerís tanta proximitat visual amb els protagonistes.
Quan la dinàmica de l’entrevista ja fluïa amb naturalitat, Ariadna Oltra va preguntar a Salvador Illa per la bandera espanyola que, a finals d’agost, van incorporar a la sala de diputats del Palau en la seva primera recepció com a president. Curiosament, amb la visita de TV3 a la Generalitat, la bandera espanyola ja no hi era i, en canvi, s’il·luminaven amb molta cura les dues senyeres que decoraven l’espai des de la distància, una d’elles des de la porta del despatx del president. Illa va argumentar que ell era més partidari de fer política que de símbols i banderes. Però justament aquest joc d’aparicions i desaparicions va fer que l’audiència i la periodista ens fixéssim més que mai en aquests detalls.