La guerra d’Israel contra els hospitals de Gaza
La magnitud de la devastació del sistema de salut de la Franja en l’ofensiva de l’exèrcit israelià té greus implicacions presents i futures, i podria constituir un crim de guerra
![Un metge aten un menor a un hospital de Rafah, a Gaza, després d'un atac aeri israelià](https://static1.ara.cat/clip/693dd60a-bd95-48e1-b07c-3c4e541967c6_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
El CaireLa devastadora ofensiva militar llançada per Israel a Gaza a principis d’octubre ha deixat ja bona part del territori en runes, i una de les principals víctimes ha estat el seu delicat sistema de salut. En les últimes setmanes, a més, les denúncies per ús d’armes explosives als voltants d’hospitals estan augmentant a mesura que l’exèrcit israelià amplia la invasió terrestre cap al sud de la Franja, sobretot a l’assetjada ciutat de Khan Yunis.
Des de fa més de dues setmanes, les hostilitats són especialment intenses a prop de dos hospitals de Khan Yunis, inclòs el principal de la ciutat, on a més de centenars de pacients i de membres del personal mèdic hi ha milers de desplaçats. Als seus voltants s’han registrat atacs aeris, trets amb drons i bombardejos d’artilleria de les forces israelianes. Fins i tot esporàdicament cau munició a l’interior del més important, segons la Mitja Lluna Roja Palestina i mitjans locals. També s’ha denunciat la presència de tancs, l’assetjament d’ambulàncies, l’assalt a un tercer hospital i la detenció de diversos treballadors sanitaris.
Però no són els únics. Des de l’inici de l’ofensiva d’Israel a Gaza, més de 90 instal·lacions sanitàries s’han vist impactades, segons l’Organització Mundial de la Salut (OMS). I tot i que l’agència no n’assenyala directament responsables, en la gran majoria d’ocasions es tracta d’atacs d’Israel, segons mitjans locals, la Mitja Lluna Roja i grups de monitoratge. L’OMS també nota que els talls del subministrament elèctric i l’escassetat de combustible posa contra les cordes la poca infraestructura que queda dreta. I l’agència de l’ONU pels refugiats palestins, la UNRWA, afirma que el 84% de les seves instal·lacions sanitàries a la Franja s’han vist afectades per atacs i que només funcionen quatre de les 22 que hi té.
En aquesta línia, l’organització Insecurity Insight havia documentat fins al 19 de gener 536 incidents violents o d’obstrucció d’accés a l’atenció sanitària a Gaza. I més de 400 treballadors sanitaris han estat assassinats per Israel en els territoris ocupats palestins, la majoria d’ells a Gaza, des del 7 d’octubre, d’acord amb el recompte de la iniciativa de monitoratge Healthcare Workers Watch. Equivalen a gairebé 4 morts al dia de mitjana. “La magnitud d’aquesta destrucció i devastació ha provocat el col·lapse total d’un sistema sanitari que ja lluitava amb greus limitacions a causa de l’ocupació israeliana i de 17 anys de bloqueig”, diu Guy Shalev, director executiu de Metges pels Drets Humans d’Israel.
Les implicacions d’aquest nivell de destrucció són bastes. Al començar el mes de febrer, només funcionaven 13 dels 36 hospitals de Gaza, que té una població de més de dos milions d’habitants, segons l’OMS. Set es troben al nord de la Franja i els altres sis, al sud. A més, tots treballen de forma parcial, i afronten greus problemes de subministraments i d’espai. Hussam Mahmoud, catedràtic al Departament d’Enginyeria Civil de la Universitat Estatal de Colorado, explica que el funcionament d’un hospital depèn de tres elements: el sistema físic, la infraestructura interdependent –com l’aigua i l’electricitat– i els professionals. I tots han estat impactats. “La infraestructura física i interdependent ha estat destruïda, els subministraments no existeixen o estan controlats, i els metges estan molt limitats”, diu. En aquest context, l’OMS alerta que l’atenció sanitària a Gaza és “extremadament precària”. I el ministeri de Salut de la Franja estima que les taxes d’ocupació en els departaments d’hospitalització arriben al 206% i en les unitats de cures intensives, al 250%, en gran part per les desenes de milers de ferits que està causant el foc israelià.
Un portaveu de l’exèrcit d’Israel ha assegurat a l’ARA que Hamàs utilitza hospitals com a escuts per dur a terme les seves activitats, amb la implicació directa de personal mèdic. Tanmateix, el moviment palestí i treballadors d’hospitals han rebutjat les acusacions. I les proves compartides amb aquest diari –que inclouen confessions d’un detingut, imatges, vídeos i transcripcions de trucades– mostren la presència d’algun túnel a prop d’algun complex hospitalari, però no evidencien activitat militar o són impossibles de verificar.
La capacitat d’Israel per justificar les seves operacions és cabdal, perquè els hospitals i el personal mèdic estan protegits pel dret internacional humanitari. El portaveu de l’exèrcit considera que, “sota determinades condicions, un ús militar il·legal pot fer que un hospital perdi la seva protecció davant d’atacs”. I afirma que “no estan interessats en el personal mèdic” en tant que professionals, sinó “per la seva possible implicació terrorista”.
La Creu Roja, però, nota que la part atacant segueix obligada a regir-se pel principi de proporcionalitat, a prendre precaucions i a fer el possible per evitar o minimitzar danys. I múltiples organitzacions mèdiques i de drets humans afirmen que Israel no està complint. “L’anàlisi de casos confirmats per una tercera part neutral revela una important disparitat entre les afirmacions d’Israel sobre l’amenaça real o percebuda per a l’exèrcit i la seva resposta”, apunta Shalev. “Aquestes qüestions susciten serioses preocupacions per danys desproporcionats, un assumpte que s’hauria d’investigar com a possible crim de guerra”.
Mahmoud, al seu torn, alerta que la devastació del sistema de salut de Gaza tindrà grans repercussions futures: “Destruir infraestructures crítiques provoca una gran inestabilitat a llarg termini. Ara estem veient si els hospitals poden tractar els ferits i malalts. Però la destrucció deliberada d’hospitals i escoles no té per objectiu necessàriament destruir-los perquè la gent no pugui rebre tractament ara, sinó perquè acabi abandonant la comunitat”.