El país on està prohibit fotografiar persones, escoltar música o portar corbata
El règim dels talibans imposa noves restriccions a l'Afganistan
![Maniquís amb el cap cobert amb una bossa de plàstic, en un centre comercial a Kabul.](https://static1.ara.cat/clip/58847e98-6539-44b6-bd62-d6659a44138d_16-9-aspect-ratio_default_1043196.jpg)
BarcelonaLlei per a la propagació de la virtut i la prevenció del vici. Així és com es diu el nou enfilall de normes talibanes sobre què es pot fer i què no es pot fer a l'Afganistan. El nom de la llei ja és prou significatiu, però analitzar-la article per article posa els pèls de punta. Lluny de basar-se en l'islam, els talibans tenen els seus propis principis. Si l'un estrambòtic, l'altre encara més. La nova llei prohibeix fer fotografies a l'Afganistan a persones o animals, escoltar música o portar alguna cosa tan aparentment inofensiva com una corbata. I, per descomptat, estableix infinitat de restriccions a les dones, que, sens dubte, s'emporten la pitjor part. En definitiva, demostra que els talibans no han canviat gens ni mica respecte al seu primer règim, tot i que inicialment es van esforçar a donar una imatge de moderació. Tot era pura façana.
La llei es divideix en quatre seccions i 35 articles. El número 13 (ni fet a expressament…) està dedicat en exclusiva a les dones. Les obliga a cobrir-se de cap a peus quan surten al carrer, inclosa la cara, i a no aixecar la veu per no ser sentides. Tampoc no poden vestir roba “fina, curta ni cenyida”. Tot per evitar seduir els homes, com si tots els afganesos fossin mascles d'instint incontrolable.
En canvi, segons la nova normativa, els homes sí que poden ensenyar carn: el pit, l'esquena, els braços... Però s'han de tapar de la cintura als genolls. Si fan esport, tampoc no poden portar “roba gaire cenyida”, ni que “faci aparents certes parts del cos”. O sigui, res que marqui els genitals.
Així mateix, la llei regula la feina dels mitjans de comunicació –no poden publicar notícies que vagin en contra de l'islam o que ridiculitzin els musulmans–, obliga comerciants, agricultors i artesans a anar a la mesquita a resar cinc vegades al dia, i a les companyies de transport a organitzar els seus horaris perquè els conductors i els passatgers també puguin complir amb les seves oracions quan toca. Els taxistes i els conductors de transport públic tenen prohibit portar dones que no vagin cobertes degudament i acompanyades d'un parent i, molt important, no poden posar música sota cap circumstància. La música està totalment prohibida a l'Afganistan des que els talibans van tornar al poder l'agost del 2021. No és possible cantar, tocar un instrument ni escoltar música, tret que sigui d'amagat.
Però l'article de la llei que fa que n'hi hagi per sucar-hi pa és el número 22. És un poti-poti de restriccions, cada una més sorprenent: per exemple, està prohibit el lesbianisme, el sexe anal encara que sigui dins del matrimoni, filmar o fer fotografies d'éssers animats, portar corbata o crucifixos, afaitar-se, tenir la barba més curta que la longitud d'un puny, o lluir una tallada de cabells que no sigui islàmica (que no se sap ben bé què vol dir). Tampoc no es permet als afganesos “fer-se amics dels no musulmans ni ajudar-los, ni imitar-los en aparença o caràcter”.
Cal aclarir que, des que els talibans van tornar al poder, els afganesos i les afganeses ja observaven moltes de les restriccions de la llei fins i tot abans que s'aprovés. Perquè si una cosa han après durant els més de 40 anys de guerra al país, és a posar la capa segons bufa el vent per la seva pròpia supervivència. Per exemple, els homes ja fa mesos que no porten corbata, i la majoria de les dones es cobreixen la cara amb una mascareta quan surten al carrer.
Quina solució hi ha? L'associació ciutadana Más Democracia ha iniciat una recollida de firmes per instar el govern espanyol a començar un procés davant el Tribunal Penal Internacional perquè declari crim contra la humanitat les mesures dels talibans contra les dones i les nenes. És difícil saber quin resultat pràctic tindrà la iniciativa, però és una manera de tornar a posar el focus internacional en un país que ha caigut en l'oblit. Perquè d'una cosa no hi ha dubte: de la mateixa manera que els talibans van obligar a cobrir el cap dels maniquins amb bosses de plàstic als aparadors de les botigues perquè els consideraven antiislàmics, faran complir una a una totes les noves restriccions.