“La gent casada o amb parella té menys trastorns mentals”
La història d'amor del doctor Toni Ramos-Quiroga, cap de salut mental a l’Hospital Vall Hebron
![Quiroga està casat des de fa vint-i-set anys i va conèixer la seva dona, la Carolina, a l’institut](https://static1.ara.cat/clip/5c460fc5-0d49-4abd-9aa4-7df0f28a7a42_source-aspect-ratio_default_0_x674y778.jpg)
El doctor Toni Ramos-Quiroga, cap de salut mental a l’Hospital Vall d'Hebron, explica que les estadístiques mostren que la gent casada o amb parella té menys trastorns i problemes de salut mental. Ho sap per l’experiència clínica, però també per la vital. Està casat des de fa 27 anys i va conèixer la seva dona, la Carolina, a l’institut. “Anàvem a la mateixa classe i vam començar a sortir junts, però érem molt joves i ho vam deixar al cap de poc”, recorda el doctor. Uns anys després, a la universitat, es van retrobar i van reprendre la seva història d’amor. El 1997 es van casar i van anar a viure junts.
Coses de la vida, ara tots dos treballen a l’Hospital Vall d'Hebron –ella a recerca– i tenen tres fills junts, el Jandro, la Laura i l’Adrià, de 22, 20 i 16 anys, respectivament. “La Carolina i jo hem entrat fa poc en una fase diferent de la nostra vida. Els fills comencen a fer-se grans i ja ens envien a la nit els whatsapps de qui ve o no a sopar a casa. És un moment de canvi i el vivim amb il·lusió. Al final no es tracta de tenir els fills al niu amb tu, es tracta d’educar-los per fer-los autònoms i que ells mateixos puguin construir la seva pròpia vida. A poc a poc, cadascú va tenint més llibertat individual”. També ells, com a parella, tot i que reservar temps de qualitat per estar junts és una cosa que sempre han procurat fer. “Quan eren més petits, i amb l’ajuda dels avis, cada any ens agafàvem uns dies o un cap de setmana llarg per marxar i estar sols. Com a parella sempre hem estat molt propers, amb una perspectiva comuna d’allò que volíem com a família”.
En aquest sentit, explica, han intentat educar els fills amb els valors “de solidaritat, d’estima als altres, d’ajuda i d’humilitat”. “Ho hem fet així perquè el pitjor que em podria passar seria que els fills tinguessin una posició d’extrema dreta, com està passant a tants països d’Europa”, afirma Ramos-Quiroga.
Aquesta visió, diu el doctor, la comparteix amb la Carolina, i assegura que això ha estat una de les claus per compartir un amor feliç. “Respectem les decisions individuals de cadascú, però compartim una mateixa visió en les coses essencials. La Carolina és una bona persona, algú a qui mai veuràs fer mal als altres, i algú amb molta resiliència i capaç de reinventar-se i de trobar el seu espai al món”.
Aquestes, diu, són algunes de les coses que el fan estimar-la. “És evident que necessitem un sostre i alimentar-nos, però més enllà de les coses més bàsiques hi ha l’amor. Sentir-te estimat per les persones que t’envolten és un dels aspectes troncals dins la sensació de benestar”, conclou. Ho diu la ciència i ho diu la vida.