![Els jugadors del Barça s'abracen després del partit a París.](https://static1.ara.cat/clip/b4960eca-44e4-4dde-a47c-a5ba622c2258_16-9-aspect-ratio_default_1001612.jpg)
BarcelonaGasolina fins al maig. Més que per intentar una remuntada impossible, el Barça viatjava a París a recuperar la dignitat perduda a Europa. Els blaugranes van assolir l'objectiu amb escreix. Van jugar amb orgull, solidaritat i intensitat i es van merèixer com a mínim guanyar al Parc dels Prínceps. Segurament, i malgrat l'empat final, van disputar la millor primera part de la temporada. Llàstima del penal de Messi, que tot i l'errada va completar els 90 minuts amb el cap alt, com feia temps que no feia a la màxima competició. El gran paper dels de Koeman no va evitar l'eliminació, però confirma les seves opcions de lluitar per la Copa i sobretot per la Lliga. Amb 12 jornades per davant i l'Atlètic patint per sumar de tres en tres, la dinàmica del Barça convida a un cert optimisme.
Desaprofitar De Jong. El Barça va competir a París com reclama el seu escut sense Piqué ni Araujo. Com que Koeman no confia en Umtiti, va haver d'endarrerir De Jong a la línia defensiva per aprofitar la profunditat de Dest i Alba per les bandes. Fins i tot Junior, que és lateral natural, va passar per davant de l'ex del Lió quan Mingueza es va carregar amb una groga en la seva lluita per detenir Mbappé. És una pena que l'equip no pogués treure partit del bon moment ofensiu de De Jong per la manca d'efectius en defensa. Sí, un dia més cal recordar que Eric García podria haver vingut al mercat d'hivern per ajudar en aquest final de temporada. La campanya electoral ho va evitar.
Què hauria passat amb Trapp? La miracle del 2017 contra el PSG va tenir de tot. Amb Neymar liderant la bogeria ofensiva del Barça, l'amic Aytekin ajudant en tasques arbitrals, el Camp Nou entregat i Kevin Trapp a la porteria francesa. Aquell partit va afectar en negatiu la carrera del porter alemany, que avui juga a l'Eintracht de Frankfurt, lluny del primer nivell europeu. Quatre anys més tard, amb el Barça un altre cop obligat a remuntar, Keylor Navas va marcar la diferència sota pals amb un penal aturat i diverses parades carregades de mèrit. L'exmadridista, tres vegades campió d'Europa, va frustrar tota il·lusió culer. Vol sumar la quarta orelluda al seu palmarès.
Regals per a Pochettino. Amb Trapp en comptes de Keylor a la porteria del PSG potser hi hauria hagut més emoció. I amb un àrbitre més just, segurament també. Deixant de banda la controvèrsia del penal de Lenglet –altre cop retratat– a Icardi, que el col·legiat anglès Anthony Taylor no expulsés Kurzawa en l'acció de la pena màxima sobre Griezmann és discutible. El lateral francès ja tenia una targeta groga i va cometre una infracció que perfectament podria haver deixat el seu equip amb un home menys durant tota la segona part. Taylor tampoc va manar repetir el llançament de Messi per la invasió de Verratti a la frontal de l'àrea. Regals, per tant, per a Pochettino, que va fer un plantejament força covard i podria haver pres mal.