El despertar del Girona arriba tard (0-0)
L’equip de Míchel ho intenta, però no pot superar un Las Palmas molt garrepa
![Samu Saiz, lluitant amb un rival](https://static1.ara.cat/clip/f88bf64b-1e07-4e3b-acc6-1c0dd6298c42_16-9-aspect-ratio_default_1006993.jpg)
GironaHo va intentar de moltes maneres, sobretot en un tram final digne de ser respectat, però el Girona no va passar de l’empat contra el Las Palmas (0-0). En dues jornades l’equip blanc-i-vermell ha sumat quatre punts i no ha encaixat cap gol, i ha ofert les primeres credencials d’un any que s’espera que sigui el bo. Després de 45 minuts força discrets, va posar una marxa més; insuficient per guanyar, però sí per convèncer. La Lliga és llarga i el camí és aquest.
Veient el plantejament garrepa de Pepe Mel, que acumulava fins a vuit homes en tasques defensives gairebé sense immutar-se, qualsevol pot treure la conclusió que el Girona espanta. Potser és així, o potser no, però el cas és que els canaris, durant molts minuts, van aconseguir que els gironins es desesperessin. Míchel no va repetir l’onze del primer dia perquè hi ha futbolistes que ja no hi són, i va repartir les claus de la improvisació a Sarmiento i Samu Saiz, dos perfils a priori perfectes per sorprendre esquemes tan tancats. No ho van aconseguir.
El primer avís va ser de Stuani, incòmode sense espais, però amb el do de ser sempre on toca. La pilota corria, de costat a costat, desitjant arribar als peus d’algú que fos capaç de fer-li fer coses diferents. De xutar a porteria, però, no va xutar cap vegada en tota la primera part. La possessió i el control eren estèrils. Si no fallava un control, era una assistència; o un desmarcatge abans d’hora, o una mala interpretació dels espais quan s’obria el joc, lluny encara del que Míchel vol que acabi sent.
Baena i Gabri, debutants per sacsejar el partit
Només sortir dels vestidors, Stuani va desaprofitar una gran ocasió, creuant en excés una gran jugada de Gumbau, que es va posar l’equip a l’espatlla i també ho va provar amb un xut desviat per Raúl. La intensitat havia canviat, però faltava alguna espurna que encengués el foc. El Girona provocava córners, s’enduia les segones jugades, estava atent a la pressió. Míchel sacsejava el dibuix i ordenava una triple substitució, fent entrar Bustos i els debutants Baena i Gabri, un altre dels nois que fins fa poc eren al juvenil. Tenir una pedrera com aquesta sempre serà un tresor. Precisament, entre Gabri i Baena van inventar-se un eslàlom que no va ser gol perquè Stuani no tenia el dia. Al temps de descompte, l'uruguaià en tornaria a fallar una claríssima, desviada per Ferigra damunt la línia. Fins i tot Jesucrist va necessitar el diumenge per descansar.