Subirachs, més enllà de la Sagrada Família
El Centre del Carme de València acull 95 obres a l’exposició ‘De principi a fi’
![Subirachs, més enllà de la Sagrada Família](https://static1.ara.cat/clip/23463b12-84b9-40d0-b577-26ed3aa3b12f_16-9-aspect-ratio_default_0.jpg)
BarcelonaReivindicar la figura de Josep Maria Subirachs (1927-2014) més enllà de la seva obra a la Sagrada Família és l’objectiu de Subirachs. De principi a fi, l’exposició que es pot visitar al Centre del Carme de València fins al 26 d’abril. “El meu pare va rebre aquell titànic encàrrec quan ja tenia 60 anys, i la seva polèmica contribució, i el fet que fos un monument tan visitat, va eclipsar la resta de la seva trajectòria, que inclou grans aportacions a la història de l’escultura del segle XX”, explica la historiadora de l’art Judit Subirachs, filla de l’escultor i comissària de la mostra que es va inaugurar ahir.
De principi a fi aplega 95 obres, des del 1949 fins al 2009, que il·lustren els moments clau de la trajectòria vital i professional de Subirachs i que són representatives de les diverses aportacions formals i conceptuals i de les variades tècniques que va practicar. És a dir, a més d’escultura, hi ha dibuix, pintura, litografia, gravat, tapís, medalles, cartells i escenografia per a teatre i òpera. “Apleguem totes les disciplines que va abordar”, explica Judit Subirachs. I ho fan seguint un guió cronològic però que també permet “lectures transversals” en les quals es reconeix un “alfabet simbòlic” ple de referències literàries i arquitectòniques.
El relat cronològic comença amb obres que reflecteixen la influència de l’escultura del segle XIX i del Noucentisme, i de seguida recull la figuració expressionista, en què la textura pren una dimensió molt significativa. També hi ha peces dels anys 60, quan Subirachs es va endinsar en l’abstracció, i sobretot dels anys 70, el període de la neofiguració, quan va entendre que l’art abstracte era més aviat “elitista i no arribava a tothom”, recorda la comissària.
Judit Subirachs destaca que les obres de l’exposició no són “fetes per encàrrec com la majoria de la seva producció artística”, sinó peces fetes “en la intimitat del tall” i amb les quals va poder “experimentar amb el llenguatge, les tècniques i els materials”.
El futur del llegat
Durant la inauguració de la mostra, Judit Subirachs va manifestar que la intenció de la família és establir el llegat de l’artista a Barcelona, tal com era el seu desig, però no descarta estudiar ofertes que arribin de fora. La filla de Subirachs va explicar ahir que les 400 obres que el seu pare va deixar per ser exposades a Barcelona estaven destinades a l’Espai Subirachs que es construïa en col·laboració amb Caixa Penedès. La desaparició de l’entitat ha deixat la família esperant “trobar un continent”. “Tenim contingut però no continent”, diu la filla.
Les obres es troben en aquest moment tancades en un magatzem a l’espera de trobar “un espai digne on ser exposades”. Es tracta d’obres que el mateix Josep Maria Subirachs va escollir i aïllar del mercat per fer-ne una col·lecció permanent i “oferir-la a Barcelona”. “La intenció dels hereus és complir la voluntat de Subirachs i que el llegat quedi a Barcelona, la seva ciutat”, insisteix Judit Subirachs. No obstant, afegeix que si arriba una oferta de fora, no la descartaran. “L’estudiarem, perquè tot es pot estudiar”, conclou.
Els hereus de Josep Maria Subirachs també preparen, amb la col·laboració de l’Institut Ramon Llull, una altra gran exposició retrospectiva a la Xina.